Hvordan var hun?
Hun...
Hun var rødhåret.
Hvor store føtter hadde hun?
-Hva vil du vite, da? -Hvordan det var å ha noen.
Å få elske noen, og bli elsket.
Vi kommer til å dø en altfor tidlig død.
Det du forteller, er alt jeg kommer til å få vite.
-Har ikke du og Gilly...? -Nei. Hun hadde nettopp fått barn.
-Og hun tilbød seg aldri. -Men om hun hadde gjort det,-
-ville du brutt eden din.
Interessant nok-
-forbyr ikke eden oss å være med kvinner.
Vi får ikke ta kone eller få barn, det stemmer.
Men hva eden sier om andre "aktiviteter", er åpent for tolkning.
Jeg tror ikke ser Alliser bryr seg om tolkninger.
Det fins uansett ikke noe å tolke. Vi gjorde det ikke.
Hvordan er det, da?
Det er...
Du er med et annet menneske...
Du er helt oppslukt av henne, og hun av deg.
En liten stund...er man mer enn bare seg selv.
-Jeg er ingen forbanna poet! -Nei, virkelig ikke.
Hva fikk jeg for det? En pil seks tommer fra hjertet.
-Snart regner pilene over oss alle. -Ja.
De kan ikke gjøre mer skade på meg enn de allerede har gjort.
Sov litt, Sam. Jeg tar denne vakten.
Har jeg fortalt om henne? Min Sheila.
-Ja. -Det var en natt å minnes.
Men jeg var jo ganske full.
Skarpe tenner, men hun kunne bruke dem.
Hun var myk og herlig nedentil.
Ikke noe villdyr. Mange menn ville...
Du har aldri knullet noen bjørn! Det vet du også.
Jeg vil ikke tenke på bjørnen.
Jeg vil bare tenke på hvordan hver pil skal treffe et kråkehjerte.
-Vi må kanskje vente lenge. -Bra. Da rekker jeg å lage piler.
De reiste en stor mur i landet vårt og sa at det var deres.
Så begynte de å jakte på oss.
Denne gang er det vi som jakter.
Du snakker mye om å drepe. Du har flere ord enn piler.
I landsbyene drepte jeg like mange som du. Flere, tror jeg.
Ja. Men ikke elskeren din blant kråkene.
-Han er nok død. -Du sa det.
Er han ikke det, henger nøttene hans snart rundt halsen min.
Flere ord. Vet du hva jeg tror venter ham?
En våt, rødhåret mus.
Har du tenkt på min rødhårete mus?
Lurer du på hvordan den smaker?
Kanskje.
Jon Snow er min.
Den som prøver å drepe ham, setter jeg en pil i.
Mennene dine rekker aldri stoppe meg.
Hva kunne ikke vente til i morgen, Tarly?
-Mester Aemon. Hvordan visste du... -At det var deg?
Ville noen annen enn Samwell Tarly sløst lys for å lese midt på natten?
-Jeg hjelper deg. -Det trengs ikke.
Jeg kjenner biblioteket bedre enn noe annet rom i Castle Black.
Tusener av bøker, men ingen øyne å lese med.
Alderdommen byr på ironi i mengder, om ikke annet.
Men du svarte ikke på spørsmålet mitt. Hva leser du?
-Mester Faull. -Villfolket, ja...
Mester Faull møtte ingen villfolk annet enn i bibliotekets bøker.
Men det han skriver om dem...
Alt stemmer. De overlevende rapporterer det.
Ja. Men du kan jo tenke deg hva villfolket forteller om oss.
Kjærligheten dreper pliktfølelsen.
Det sa jeg til din venn Jon Snow. Han lyttet ikke.
Det gjorde ikke du heller. Derfor avbrøt du vakten på muren-
-for å lese om alle grusomheter som kan ha rammet jenta du elsker.
-Jeg...elsker henne ikke. -Jo, det gjør du.
Det hørte jeg på deg da dere kom til meg. Jeg husker hvordan det høres ut.
-Jeg har også vært forelsket. -Har du det?
Du kan forestille deg grusomme ting som er skjedd med jenta og barnet.
Er det så vanskelig å forestille deg at en gamling en gang var som deg?
Beklager, mester. Jeg mente det ikke sånn.
Vet du hvem jeg var før jeg kom hit?
Hva jeg kunne ha vært om jeg bare hadde sagt ordet?
Så klart du vet det. Jeg møtte mange jenter da jeg var Aemon Targaryen.
Fremtidige konger gjør alltid det.
Noen var temmelig fremfusende i sine forsøk på å vinne min kjærlighet.
En av dem lyktes. Jeg var veldig ung.
Hvem var hun?
Jeg kunne fortalt alt om henne.
Hvem hun var, hvordan vi møttes,-
-fargen på øynene hennes og formen på nesen hennes.
Jeg ser henne fremfor meg.
Hun er mer ekte enn du er.
Vi kan snakke om svunne kjærligheter natten lang.
Intet gjør minnene søtere enn tanken på ens egen snare død.
Gå og legg deg, Tarly.
Jeg får ikke åpne porten for noen.
De drepte alle utenom meg og barnet.
Jeg så dem. De kan ha fulgt etter meg.
-Nei. -Ikke la dem ta meg.
-Pyp, lukk opp porten! -Jeg får ikke lov.
-Sam, er det deg? -Ja!
-Thorne sa at jeg ikke fikk åpne. -Pyp, lukk opp porten, for faen!
-Jeg har aldri hørt deg banne før. -Venn deg til det.
Går det bra?
Så klart, min modige, lille gutt.
-Det var grusomt. -Beklager. Jeg hørte ikke om det.
Ikke la dem sende meg bort.
Da får de med meg å gjøre.
Fra nå av blir jeg med deg uansett hvor du drar.
Klar for kamp!
Tiden er inne.
Bueskyttere!
Av veien!
Fortere!
-Opp med dem, gutter! -Første...og andre.
Hent neste lass.
Det var den siste oljen, ser Alliser.
-Hundre tusen, sier du? -Ja, ser.
Bare si det om du vil.
At vi burde ha forseglet tunellen, slik du foreslo.
Det var en vanskelig beslutning, ser.
Vet du hva lederskap innebærer, lord Snow?
Å bli klandret av en masse etterpåkloke fjotter.
Hvis lederen begynner å klandre seg selv, er det slutten.
For ham. For de etterpåkloke fjottene. For alle.
Dette er ikke slutten. Ikke om dere gjør deres plikt og slår dem tilbake.
Så kan du hate meg igjen, og jeg kan ønske at villfolkhora drepte deg.
Du er trygg her nede. Jeg kommer straks jeg kan.
Forlater du meg igjen?
-Jeg forlater deg ikke. -Du går opp. Altså forlater du oss.
-Vi skulle være sammen, sa du. -Ikke i samme rom.
-Hva skal du gjøre der ute? -Hjelpe brødrene mine.
Det frie folket dreper deg. De drepte alle i Mole's Town.
Jeg kan ikke gjemme meg mens de slåss.
Hvorfor ikke? Du gjør ingen nytte der, men du gjør nytte her.
Jeg tilhører Nattens voktere, Gilly.
Jeg sverget en ed, og den skal jeg holde. Det er det menn gjør.
Lov meg at du ikke dør.
Jeg lover at jeg ikke dør.
De fleste villfolkene er på den andre siden av Muren, og vi har våpen.
Et perfekt sted.
Jeg har aldri kastet et spyd eller holdt i et skarpslipt sverd.
Jeg gjør ingen nytte her.
-Er du ikke redd? -Jo da. Villfolket kommer, jo.
Hvis du er redd for villfolk, hvordan klarte du da å drepe en hvitevandrer?
Jeg visste ikke at den skulle dø.
Men jeg hadde ikke noe valg. Den skulle drepe Gilly og ta barnet.
Hvis noen hadde spurt hva jeg het da, ville jeg ikke kunnet svare.
Jeg var ikke Samwell Tarly lenger.
Jeg var ikke en intendant i Nattens voktere eller Randyll Tarlys sønn.
Jeg var ingenting.
Og når man er ingenting, trenger man ikke være redd lenger.
-Men du er redd nå. -Tja...
Jeg er jo ikke ingenting lenger.
De fleste er på muren. En feiting og et beinrangel vokter porten.
-Hvor høye er murene? -Vi klatrer over dem på et blunk.
La oss drepe noen kråker!
Fremad!
Bueskyttere, pil klar! Dere andre venter!
Nei!
Jeg sa vent, jævla fitter!
-Betyr "pil klar" "spenn"? -Nei, ser!
-Betyr "vent" "slipp"? -Nei, ser!
-Vil dere dø her i natt? -Nei, ser!
Fint å høre. Spenn!
Der, på bakken!
Spenn! Sett fyr på dem!
Skyt!
-De angriper sydporten! -Nå?
Jeg går ned. Broder Slynt, Muren er din.
Hva faen venter dere på? Skyt!
Dere hørte. Skyt!
Du, bort dit!
-Traff du? -Nei.
Pokker!
-Sam! Vi kommer til å dø. -Hvis du bommer, ja.
Brødre! Hundre generasjoner har forsvart denne borgen.
Den har aldri falt, og den skal ikke falle i natt.
Thennene er ved murene! De spiser sine døde fiender.
-Vil dere mette deres mage i natt? -Nei!
I natt slåss vi. Når solen står opp, lover jeg at Castle Black står!
Nattens voktere skal seire!
Følg meg nå!
Udisiplinerte, utrente. Dette er rene røverbanden.
Jeg var øverstkommanderende for byvakten i King's Landing.
-Ikke la dem angripe porten! -Sprinklene er av 4 tommer tykt stål.
De har kjemper og mammuter! Tror du at stål stopper dem?
Det fins ingen kjemper. Det er bare eventyr.
Broder Slynt! Ser Alliser trenger deg nede.
Han trenger sin mest erfarne mann.
Trenger han meg? Ja, ja...
Bueskyttere! Pil på strengen!
Spenn!
Skyt!
-De rekker ikke opp før daggry. -Hvordan vet du det?
-Jeg har klatret opp selv. -Men de har hastverk.
Sikt på de nærmeste. Vent!
Fell steiner!
Pil på strengen!
Spenn!
Skyt!
Dukk!
Nei, nei!
Til porten!
Den går opp!
Rett i hjertet. Han er død!
Er det over? Ok, da.
Det går bra. Det går bra!
Jeg henter hjelp.
Mester Aemon kommer. Han tar seg av deg.
-Nå. -Nå!
Den ytre porten holder ikke. Ta fem mann og hold den indre porten.
Hold porten. Hvis de kommer gjennom...
Det gjør de ikke.
Kom, Hill! Du også, Cooper!
Dere tre, følg meg!
Kom igjen, late jævler!
-Olje! -Olje på rampen!
Beskytt portene!
Hjelp ham!
Hold de portene, for faen! Hold dem!
-Vi trenger mer folk! -Vi må holde porten. Si det til Jon.
Kom!
Jeg må opp! Hørte du?
Du heter Olly, ikke sant? Hør her, Olly.
Send meg opp. På mitt signal tar du oss ned.
Hørte du?
Finn et våpen, Olly! Kjemp!
Unna!
Hent...
Vi trenger flere bueskyttere!
-Hva gjør du her? -Villfolket har klatret over muren.
Ser Alliser har falt. Borgen holder ikke stand stort lenger.
Edd. Muren er din.
Slipp brennende olje på mammutene. Slipp ljåen når klatrerne nærmer seg.
Brødre, følg meg!
Vi kan vel like gjerne nyte vår siste natt. Sett fyr på de jævlene!
Pil klar! Spenn!
Skyt!
-Hvordan stopper vi det? -Dere hørte Jon. Hold porten.
-Snow er ikke øverstkommanderende. -Vi holder porten!
-Måtte Moren og Faren redde meg. -Det fins ingen guder her, bare oss.
Natten kommer, og min vakt begynner. Den slutter først ved min død.
Jeg tar ingen kone, eier intet land og får ingen barn.
Jeg skal ikke bære krone eller vinne ære, men leve og dø ved min post.
Jeg er sverdet i mørket, jeg er vokteren på Muren.
Jeg er skjoldet som beskytter menneskenes riker.
Jeg gir mitt liv og min ære til Nattens voktere,-
-denne natten og alle netter som skal komme!
-Bli her. -Du kan ikke beskytte meg konstant.
Det er ikke noe sted å gjemme seg om borgen faller.
Jeg trenger ham mer enn jeg trenger deg.
Vi trenger deg, gutt.
-Jon Snow... -Ikke snakk.
Husker du hulen?
Vi burde ha blitt i den hulen.
Vi skal dra tilbake dit.
Du vet ingenting, Jon Snow.
Slipp ljåen, gutter!
Heis den opp!
De har fått nok for i natt.
Ikke juble for høyt.
De er fortsatt tusen ganger flere oss.
Tormund! Det er over.
-La det ta slutt. -Da blir det en manns slutt!
Legg ham i jern. Vi avhører ham senere.
Jeg burde ha kastet deg ned fra Muren, gutt!
Ja. Det burde du ha gjort.
Det er meg!
Jeg lovte, ikke sant?
-Vi stoppet dem. -I natt, ja.
-Det er en stor seier. -En stor seier?
Mance testet forsvaret vårt og kom nesten gjennom.
Han har flere kjemper og mammuter, og har tusen ganger flere mann.
De angriper igjen i natt.
Vi kan sinke dem, men ikke beseire dem.
-Hvor skal vi? -Jeg skal finne Mance.
Det kan du ikke gjøre. Ikke uten ordre.
Kan noen her gi ordrer? Villfolkhæren er Mances verk.
Han forente hundre stammer. Uten Mance er de lederløse.
Da begynner de å kjempe innbyrdes og drar sin vei.
-Skal du drepe ham? -Jeg skal prøve.
-Selv om du lykkes... -Så dreper de meg?
-Mislykkes jeg, dreper de oss alle. -De kommer ikke bare til å drepe deg.
De koker og flår deg levende. Det kommer til å ta flere dager.
Du har rett. Det er en dårlig plan.
Hva er din plan?
De holdt porten.
Hent noen brødre til å hjelpe deg.
Vi må brenne likene deres.
Heis opp den ytre porten og senk den igjen når jeg er ute.
-Hva er du gjør? -Jeg lovet å ikke miste det igjen.
I tilfelle jeg ikke kommer tilbake.
Jon.
Kom tilbake.
Tekst: Harald Plahter www.btistudios.com